Nürnbergi protsess.
Nürnberg, Saksamaa, 1948.
Ma ei teadnud, et asi on nii hull.
Paar süütepommi ja majad põlevad nagu filmilint.
Nürnbergi vanalinna lahutab uuest müür.
See on ehitatud juba...
Kui ammu see on ehitatud, Schmidt? - 1219. aastal.
Siin pidas natsipartei oma massiüritusi, eks?
Kõik käisid siin. Hitler, Goebbels. Kogu kamp.
Tuhandeid mehi kogu Saksamaalt.
Kas ta peab nii palju tuututama?
Ärge nii palju signaalitage, Schmidt!
Te ju teate oma ülesandeid?
Olemegi kohal. Tükike vana Saksamaad.
Senaator Burkette.
Kapten Byers - kohtunik Haywood. Byers on siin teie abi.
Aitan teid kõiges, kus vaja.
Teie teenijad. Härra ja proua Halberstadt.
Tere! - Tere!
Autojuht Schmidti juba teate.
Teie teenistuses! Öösel või päeval!
Vaatame siis ringi. - Siin on vastuvõtutuba.
Elutuba. Kabinet on seal.
Kaks magamistuba on all ja kolm ülakorrusel.
Mööbel on osaliselt vana, osaliselt USA armeelt.
Klaver on päevinäinud, aga ehtne Bechstein.
Ilus vaade, eks ole?
Mulle pole seda kõike tõesti vaja...
Kui USA valitsus midagi teeb, siis on nii vaja. Tead küll.
Kes siin varem elas? - Üks tähtis natsikindral.
Kas kohtunik peaks veel midagi teadma?
Kas on küsimusi? - On.
Oled lõpetanud West Pointi? - Jah, söör.
Kuidas on teie eesnimi? - Harrison. Harry.
Mina ei ole West Pointist. Ja formaalsused ajavad mind närvi
või teevad lausa haigeks. Kas oleks suur üleastumine,
kui ütled mulle kohtunik või näiteks Dan?
Hästi, kohtunik. Kõik sisseostud teeme sõjaväe intendantuuris.
Poodides on toidukraami vähe. Autojuht teab, kuhu sõita.
Siin on süüdistusmaterjalid. Ehk soovite läbi vaadata?
Loodan, et tunnete end siin hästi.
Kogu Ohio osariik tunneks end siin hästi.
Minu kabinet on teie kõrval. Kui vajate midagi... - Tänan.
Kas mul on tõesti vaja kolme teenijat?
Tunnen ennast täiesti tobedalt.
See on neilegi kasulik. Nad saavad siin süüa.
Noh, siis on neid mulle vaja.
Tore, et sinusugune mees on nüüd siin.
Muidugi, olen ju ainus mees, kes selleks tööks kõlbab.
Ma polnud ju esimene ega isegi mitte kümnes valik.
Teame seda ju mõlemad. Ja vaatame sellele näkku.
Hitler ja Goebbels on läinud. Göring jõudis end ise tappa.
Nüüd mõistame kohut arstide, ärimeeste ja kohtunike üle.
Nii mõnegi meelest ei peaks nende üle kohut mõistma.
Seega oli raske leida selleks tööks kandidaate.
Pidid tulema pärapõrgusse, et leida minusugust maamatsi.
Loodan, et sa ei kahetse. - Ei, ma ei kahetse.
Aga tahan, et sa tead, et ma tean, milles on asi.
Aga see töö tuleb ära teha. - Ja küllap sa teedki.
Puhka nüüd. Ja naudi seda kuni saad.
Sul läheb väga kiireks. - Tänan! - Homseni!
Kas viime need üles? - Jah. Tänan!
Las ma võtan selle. - Las ma ise. Palun!
Kohtuistung on avatud.
Hoidku jumal USA-d ja seda auväärset kohut.
Kohus asub nüüd süüdistatavaid kuulama.
Viige mikrofon kohtualuse Emil Hahni ette.
Emil Hahn, kas teil on teid esindav advokaat?
Ei ole süüdi!
Küsimus oli, kas teil on sellel protsessil advokaat.
Mul on esindaja.
Mis on teil öelda teile esitatud süüdistuse kohta?
Süüdi või ei ole süüdi?
Ei ole süüdi üheski punktis.
Friedrich Hofstetter.
Kas teil on sellel protsessil advokaat?
Mul on esindaja.
Kas tunnistate end süüdi või mitte? - Ei ole süüdi!
Võite istuda.
Werner Lampe.
Kas teil on sellel protsessil advokaat?
Advokaat?
Jah muidugi. Mul on esindaja.
Mida on teil öelda süüdistuse kohta? Süüdi või ei ole süüdi?
Ei ole süüdi. - Võite istuda.
Ernst Janning.
Kas teil on sellel protsessil advokaat?
Ernst Janning, kas teil on sellel protsessil advokaat?
Mina esindan kohtualust, teie kõrgeausus.
Mis teil on öelda esitatud süüdistuste kohta?
Süüdi või ei ole süüdi?
Teie kõrgeausus, kas tohin teha kohtule avalduse?
Kohtualune ei tunnista käesoleva kohtu volitusi
ja soovib esitada seoses sellega ametliku protesti.
Süüdi või ei ole süüdi?
Jätkame. Sõna on süüdistajal.
Aeglaselt ja rahulikult.
Antud asi on ebatavaline, sest kohtualuseid süüdistatakse
seaduse nimel sooritatud kuritegudes.
Koos oma surnud või põgenenud kolleegidega
kehastavad nad seda,
mida nimetati õigluseks Kolmandas Reichis.
Kohtualused töötasid Kolmanda Reichi ajal kohtunikena.
Seega tuleb teil, auväärsed kohtunikud,
mõista kohut süüpingis istuvate kohtunike üle.
Ja nii see peabki olema.
Sest ainult kohtunik teab,
kuivõrd kohus on rohkem kui lihtsalt kohtusaal.
See on protsess ja vaimsus. See on Seaduse Koda.
Ka kohtualused teavad seda. Nad tunnevad kohtusaali hästi.
Nad istusid siin oma rüüdes.
Nemad hävitasid seaduslikkuse ja korra Saksamaal!
Palun jälgida valgussignaali. Tõlkija ei jõua teile järele.
Nemad moonutasid ja väänasid seadust,
nemad hävitasid seaduslikkuse ja korra Saksamaal!
Juba see on iseenesest kahtlemata suur kuritegu.
Aga süüdistus ei päri neilt aru inimeste õiguste rikkumise eest
või kohtumõistmise protsessi moonutamise eest.
Süüdistus nõuab neilt aru mõrvade eest!
Julmuse eest!
Piinamiste, metsikuste eest!
Nemad jagavad Kolmanda Reichi juhtidega vastutust
kõige kuritahtlikumate, külmalt ette kavatsetud
ja kõige ohvriterikkamate kuritegude eest ajaloos!
Ja nad on nähtavasti süüdi rohkem kui paljud teised,
sest said täiskasvanuks ammu enne Hitleri tõusu võimule.
Nende noorusaja mõtteviisi ei saanud natsid mõjutada.
Nad võtsid Kolmanda Reichi ideoloogia vastu täiskasvanuna,
kui enamik neist pidi ju õiglust eriti kõrgelt hindama.
Siin saagu neile osaks õiglus,
mida nad ei võimaldanud teistele.
Otsustatagu nende üle
siin kohtusaalis esitatavate asitõendite alusel.
Süüdistus midagi enamat ei palu.
Kaitse nimel saab sõna härra Rolfe.
Austatud kõrge kohus!
Ühele advokaadile pole üksnes suur au,
vaid samavõrd ka suur proovikivi,
aidata kõrget kohut tema raske ülesande täitmisel.
Kogu tsiviliseeritud maailm hakkab seda protsessi jälgima.
Sest tegu pole tavalise kohtupidamisega
tavapärase kitsarinnalise õigusemõistmise piirides.
Selle protsessi eesmärk on laiem
kui mõne üksiku kohtualuse karistamine.
See on kutsutud uuesti sisse õnnistama
seda õigusemõistmise templit.
See on kutsutud leidma uut õigluse mõõdupuud,
mille eest kannaks vastutust kogu maailm.
Kuidas seda mõõdupuud kehtestada?
Seda saab teha
hinnates selgesti ja ausalt vastutust kuritegude eest,
milles süüdistaja kohtualuseid süüdistab.
Nagu ütles suur Ameerika jurist Oliver Wendall Holmes,
Seda vastutust ei tule otsida üksnes dokumentides,
mida pole võimalik vaidlustada ega eitada.
Seda tuleb teha ka poliitikat ja ühiskonda silma pidades.
Eelkõige tuleb seda aga otsida inimese olemusest.
Missugune mees on Ernst Janning?
Vaatleme hetkeks tema elukäiku.
Ta on sündinud 1885. aastal,
sai õigusteaduste doktoriks 1907. aastal
ja 1914. aastal Ida-Preisimaal kohtunikuks.
Pärast I maailmasõda oli ta üks Weimari vabariigi juhte
ja selle põhiseaduse autoreid. Ta sai rahvusvaheliselt tuntuks
nii suure juristina, kui ka õpikute autorina,
mida kasutatakse ikka veel kogu maailma ülikoolides.
1935. aastal sai ta Saksamaa kohtuministriks.
Kui Ernst Janning mõistetakse süüdi,
tehakse sellest teatud laadi järeldusi.
Kohtunik ei tee seadusi, ta viib neid oma kodumaal ellu.
Tõdemuse Mu kodumaa, olgu tal õigus või mitte,
sõnastas suur Ameerika patrioot.
Sugugi vähem ei kehti see Saksamaa patrioodi kohta.
Kas Ernst Janning pidi oma kodumaa seadusi ellu viima?
Või oleks ta pidanud keelduma ja saama reeturiks?
Selles seisnebki käesoleva protsessi suurim probleem!
Kaitse on vastutuse kindlaksmääramisest
samavõrd huvitatud kui seda on süüdistajad.
Sest siin pole kohtu all üksnes Ernst Janning.
Seda on ka saksa rahvas.
Kohus teeb vaheaja, jätkamisest teatatakse.
Kui sobib, paneb Byers kokkuvõtted kausta hiljem.
Kolonel Lawson pidas vägagi ägeda kõne, eks?
Aga ma pole kindel, kas need mehed on ikka kõiges süüdi.
Olen olnud siin 2 aastat ja tean,
et vastutus pole kunagi üheselt selge.
Mida nädalavahetusel teete? - Sõidame naisega Liegei.
Seal pole ju midagi. Olen seal käinud.
Mu poeg teenis 101. rügemendis.
Ta on sinna lähedale maetud.
Oh, vabandust. - Pole midagi.
Esmaspäevani, Dan.
Kas läheme ühele poole?
Ei, jään veel siia. Byers toob mulle veel materjale.
Siin on paberid, mida küsisite. - Tänan.
Kas saate mulle hankida Ernst Janningu kirjutatud raamatuid?
Neid on üsna vähe. - Tahaksin saada kõik.
Ja Weimari põhiseaduse. Kas see on võimalik? - Muidugi.
Kui kaua olete siin olnud? - Kaks aastat.
Kaks aastat. Päris kaua. - Jaa.
Kas teil sõpru on? - Muidugi.
Saksa sõpru? - Jaa.
Tütarlaps? - Jaa.
Ta vanemad olid natsid. Aga ta oli 8 kui natsid tulid võimule.
Seda ma ei küsinud. - Aga on ju loomulik seda mõelda.
Mina vist peakski talle ajupesu tegema.
Veel midagi? - Ei. Mõtlesin veidi mööda linna jalutada.
Vaadake vanalinna. Kõik käivad seal õlut ja vorste proovimas.
Kas oskate inglise keelt? - Jah, natuke.
Mis ta ütles? - "Head aega, vanaisa!
Saksamaa elab koos meiega,
Saksamaa marsib koos meiega,
Saksamaa on meie taga!
Kas teid koheldakse hästi? - Jah, mind koheldakse hästi.
Meil on sõpru, kellel on sidemeid USA võimudega.
Võin rääkida nendega... - Mind koheldakse korralikult.
Doktor Janning...
Oleme mõlemad ebameeldivas olukorras.
Ma tean, et te ei tahtnud mind ega kedagi teist advokaadiks.
Aga pean teile midagi ütlema. Kas te kuulate mind? - Jah.
Tahan kaitsta teid võimalikult väärikalt.
Ei mingit sentimentaalsust,
ei mingit apelleerimist kohtu armulikkusele.
Mängida tuleb nende endi reeglite järgi.
Vaatame, kas neil on julgust
mõista õigust teiesuguse mehe üle.
Minu nägemust mööda
on antud asja kõige tähtsamad elemendid
steriliseerimismäärused ja Feldenstein-Hoffmani asi.
Doktor Janning, pean teile veel midagi ütlema.
Olen teid imetlenud ülikoolipõlvest saadik.
Lootsin, et saavutan midagi samasugust nagu teie.
Ja nii ...oli see kogu sõjaaja.
Teie olite see, kelle poole me kõik üles vaatasime.
Kas see on kõik, härra Rolfe?
Jah. - Tänan.
Dr Wieck, kas te tunnete Ernst Janningit?
Jah, tunnen. - Kas seletaksite, kuidas.
Töötasime kohtuministeeriumis koos 1929. - 1935. aastani.
Kas tundsite teda ka varem? - Jah.
Ta oli minu juuraüliõpilane.
Kas tundsite teda hästi? - Jah.
Kas ta oli teie soosik? - Jah. - Mispärast?
Ta ilmutas alati suurt intelligentsust.
Tal olid sünnipärased eeldused saada väga heaks juristiks.
Rääkige meile omaenese kogemuse põhjal,
missugune oli kohtuniku positsioon Saksamaal
enne Hitleri tulekut võimule.
Kohtunik oli täiesti sõltumatu.
Kirjeldage nüüd erinevusi, kui neid oli,
mis kaasnesid natside võimuletulekuga 1933. aastal.
Kohtunikud allutati jõududele väljaspool õigusemõistmist.
Nende ülesanne oli nüüd "kaitsta ilmtingimata riiki.
Seletage seda lähemalt.
Kohtunik pidi eelkõige kaaluma asja riigivastast olemust,
mitte aga selle objektiivseid asjaolusid.
Mis veel muutus?
Edasikaebamise õigus välistati.
Reichi ülemkohus asendati rahva-ja erikohtutega.
Rassi mõiste kirjutati esimest korda seadustesse.
Ja mis oli selle tagajärg? - Tagajärg...
Tagajärg oli see,
et õigusemõistmine läks diktatuuri kätte.
Kolonel Lawson, tahaksin esitada paar küsimust.
Kas kohtunikud protestisid nende õiguste piiramise vastu?
Mõned protestisid. Ja astusid tagasi või sunniti seda tegema.
Ülejäänud... "Kohanesid uue olukorraga.
Kas kohtunikud mõistsid, mis tagajärgi see kaasa toob?
Esialgu vist mitte...
Hiljem nägi seda igaüks, kellel on silmad ja kõrvad. - Tänan.
Kirjeldage nüüd muutusi kriminaalseadustikus.
Surmanuhtlus omandas üha suurema osatähtsuse.
Süüdimõistvaid otsuseid langetati üksnes seetõttu,
et kohtualused olid poolakad,
juudid või poliitiliselt ebasoovitavad.
Võeti vastu uued natsionaal- sotsialistlikud seadused,
sealhulgas "asotsiaalsete isikute steriliseerimine.
Kas kohtunikud pidid kandma oma rüül mingit märki?
Niinimetatud füüreri dekreet
kohustas kohtunikke kandma oma rüül haakristimärki.
Kas teie kandsite seda märki? - Ei.
Mul oleks olnud häbi seda kanda.
Kas läksite 1935. aastal erru? - Jah.
Kas Ernst Janning kandis haakristimärki?
Jah.
See on kõik. Tänan.
Härra Rolfe.
Herr Justizrat doktor Wiek.
Kasutasite väljendit "kaitsta ilmtingimata riiki".
Selgitage olukorda Saksamaal, kui natsid tulid võimule.
Mis olukorda?
Kas seal valitses üleüldine nälg? - Jah.
Kas riik oli sisemiselt lõhenenud? - Jah.
Kas kommunistlik partei tegutses? - Jah.
Kas see oli suuruselt kolmas partei Saksamaal? - Jah.
Kas natsionaalsotsialism aitas siin midagi parandada?
Jah, aga kohutava hinnaga...
Palun vastata ainult küsimustele.
Kas võis olla, et kohtunik kandis küll haakristimärki,
aga töötas siiski oma kodumaa heaks? - Ei!
See ei olnud võimalik.
Doktor Wieck,
omaenda tunnistust mööda
ei töötanud te aastail 1935-1943 riigiametis.
Kas teie arvamus riigi asjadest ei või olla moonutatud? - Ei!
Kuidas te saate tunnistada,
mis toimus valitsuses, kui te ise selle heaks ei töötanud?
Mul oli kohtusüsteemis sõpru. Ja olid ajakirjad ja raamatud.
Ajakirjadest ja raamatutest?
Selge!
Mainisite uusi natsionaal- sotsialistlikke seadusi
ja nende hulgas steriliseerimist.
Kas teate, et seda ei leiutanud natsionaalsotsialistid,
vaid seda kasutati vaimuhaigete ja kurjategijate puhul varemgi?
Jah, tean küll.
Kas teate, et seda pooldatakse paljudes teistes riikides?
Ma ei ole selle valdkonna seaduste asjatundja.
Siis lubage üht niisugust ette lugeda.
See on ühe teise riigi ülemkohtu arvamus,
mis toetub niisugusele seadusele.
Ma tsiteerin.
Oleme näinud korduvalt, kuidas ühiskonna heaolu
võib üles kaaluda mõne selle liikme elu.
Oleks kummaline, kui see ei kaaluks üles neid,
kes on juba vastolus riigiga
ja kogu meie elu upuks seadusetuse sohu.
Oleks parem kogu maailmale, kui selle asemel et oodata,
millal mõni degenerant sooritab kuriteo, või lasta tal nälgida,
hoiaks ühiskond nende sünni ära meditsiiniliste vahenditega.
Kolmest põlvkonnast nõrgamõistuslikest piisaks...
Kas tunnete selle ära? - Ei. Ei tunne.
Tegelikult ei peagi tundma,
sest jutt on steriliseerimisest Virginia osariigis USA-s
ja selle on kirja pannud suur Ameerika jurist,
ülemkohtu kohtunik Oliver Wendell Holmes.
Nii, doktor Wieck.
Kas saate ikka veel väita,
et steriliseerimine oli uus natsionaalsotsialistide seadus?
Võin küll väita, sest seda pole kunagi varem kasutatud
relvana oma poliitiliste vastaste vastu.
Kas teate isiklikult kedagi,
kes steriliseeriti poliitilistel põhjustel?
Tean, et seda tehti. - Asi pole selles!
Palun vastake küsimusele! Kas teate niisugust juhtumit?
Ma ei tea ühtki konkreetset kohtuasja...
Ma küsin, kas teate isiklikult mõnda niisugust juhtumit?
Ei, isiklikult ei tea. - Tänan.
Doktor Wieck...
Kas olete tuttav süüdistustega, mis Ernst Janningile esitati?
Jah, olen küll.
Kas võite öelda, et ta on nende eest vastutav? - Jah.
Kas peate ennast sellest vastutusest vabaks?
Jah, pean küll.
Kas olete andnud 1934. aasta tsiviilteenistuja vande?
Protestin! Tunnistaja ei pea vastama, ta pole kohtu all!
Kogu Saksamaa on kohtu all! Seda tehti koos Janningiga!
Kui otsitakse vastutust, tuleb vaadelda asja laiemalt!
Protest tagasi lükatud.
Kas olete andnud 1934. aasta tsiviilteenistuja vande?
Kõik andsid.
Meid ei huvita kõik, meid huvitab, kas teie andsite!
Lugege ette vande tekst Reichi teatajast märtsist 1933.
Tõotan olla kuulekas Saksa Reichi juhile Adolf Hitlerile,
olla talle lojaalne ning täita seadusi ja oma kohustusi
ning aidaku mind selles jumal.
Kõik andsid selle vande. See oli kohustuslik!
Jaa.
Aga teie olete ju tähelepanelik inimene.
Te ju nägite, mis on tulemas.
Et natsionaalsotsialistid viivad Saksamaa hukatusse.
Seda nägi igaüks, kellel on silmad ja kõrvad.
Kas mõistate, mis juhtunuks, kui teie ja teised teiesugused
keeldunuks vannet andmast?
Siis poleks Hitler kunagi saanud absoluutset võimu!
Miks te seda siis ei teinud? Mispärast?
Kas oskate seda seletada?
Kas asi on pensionis? Kas pension olulisem kodumaast?
Protestin kogu küsitlemisviisi vastu ja nõuan,
et see kustutataks protokollist!
Arvasin, et kohus tahab leida vastutajat! - Protestin!
Kas süüdistus ei taha leida vastutajat?
Asi on palju enamas kui lojaalsusvandes! - Ongi!
On asju, mida isegi Saksa riigimasin ei suuda hävitada!
Rahu! Rahu!
Kui kõik need ohvrid tuleksid siia kohtusaali...
Rahu!
Kohus hoiatab mõlemaid pooli! Me ei luba midagi niisugust!
Oleme siin selleks, et mõista õigust.
Kõrgeausus, esitasin protesti. - Protest tagasi lükatud!
Tunnistaja võib minna.
Kas oled mõnd Janningi raamatut lugenud? - Ei ole.
"Seaduse mõte. - Kas on huvitav?
Kõik tema raamatud on rohkem kui huvitavad.
Need annavad pildi ajastust ja selle lootustest.
Need ei erinenud eriti meie omadest.
Kuula, Weimari põhiseadusest:
"Nüüd võime loota relvadeta ja verevalamiseta Saksamaad.
Õigusriiki, kus inimesed võivad elada ja mitte surra.
Vaba ja inimlikku riiki, mis otsib parimat inimeses."
Kuidas saab nende ridade autor
olla osaline steriliseerimistes ja mõrvades? Kuidas?
Siin on juhtunud palju, mida keegi ei suuda mõista. - Tean.
Aga süüdistaja peab ta süü igas punktis tõestama,
et ma ta süüdi mõistaks.
Hakkan minema. Kas tuled ka? - Muidugi.
Meil on siin tegu õiguste piiramisega.
Mu naine korraldab homme Grand hotellis koosviibimise.
Ta kutsub sind ka. - Tänan!
Ta tahab pakkuda sulle naiste seltskonda,
arvab, et oled liiga üksi. - Ei, seda pole küll vaja.
Sa ju tead naisi. Tahavad Amorit mängida.
Saan üksi ka hakkama. - Hüva. Aga Ken?
Tänan, aga meil naisega on juba tegemist.
Head õhtut! - Head õhtut!
Proua Halberstadt, kas ma...
Tervist!
Kõrgeausus, see on madame Bertholt.
Tema kõrgeausus, kohtunik Haywood.
Proua Bertholt... See on tema maja.
Ta tuli oma asjade järele. Ma ei teadnud, et ta tuleb täna.
Las ma räägin ise. Osa minu asju oli siin,
kuni leian suurema elamise. Loodan, et te ei pane pahaks.
Üldsegi mitte.
Võite järele vaadata, mis siin on. - Muidugi mitte.
Siis viin need kaasa. Tänan, proua Halberstadt!
Lubage ma aitan... - Ei-ei, pole vaja.
Palun, las ma viin need välja. - Head õhtut!
Siin on raamatud ja pildid. Pakuvad huvi ainult mulle.
Härra Schmidt! - Teie kõrgeausus!
Palun viige proua Bertholt koju. - Just nii.
Loodan, et teil on siin mugav. Minu lemmikpaik oli aed.
Las proua Halberstadt hoolitseb kiviktaimla eest.
Suvel on see väga ilus.
Ma istun ette, tänan.
Head õhtut!
Karolinenstrasse 115. - Jah, proua.
Istuge, istuge!
Te töötasite varem proua Bertholti juures, eks?
Jah, teie kõrgeausus.
Kui kaua on ta siin elanud? - Madame Bertholt?
Tema ja ta pere on elanud siin palju põlvkondi.
Tänan.
Kas teil oli midagi tarvis?
Tahtsin teha endale võileiba.
Las meie teeme. Teeme kõik, mida tahate.
Kodus tegin endale alati ise.
Millega soovite? On sinki, juustu ja maksavorsti.
Juustuga oleks hea.
Väga lahke teist.
Kuidas oli elada natsionaalsotsialistide ajal?
Kuidas oli? - Jah.
Mõtlen igapäevaelu. Ma tunnen palju teiesuguseid inimesi.
Olete tublid inimesed. Ma usun seda.
Kuidas elasid teiesugused Hitleri ajal?
Meie ei teinud poliitikat! Me kumbki ei teinud!
Saan aru, aga te pidite ju mõndagi teadma, mis toimub.
Oli igasuguseid asju, korraldati paraade,
Hitler ja Goebbels käisid iga aasta siin.
Kuidas see kõik tundus?
Me ei käinud kunagi miitingutel! Mitte kunagi!
Ma ei taha teie üle kohut mõista.
Olen uudishimulik. Tahan teada.
Siin on teie võileib. - Tänan!
Näiteks on siin üsna lähedal niisugune koht nagu Dachau.
Kas teadsite, mis seal toimub?
Me ei teadnud sellest midagi. Mitte midagi!
Kuidas te võite küsida, kas me teadsime?
Palun vabandust.
Kõrgeausus, meie oleme kõigest väikesed inimesed.
Kaotasime poja sõjas ja tütre pommitamise ajal.
Sõja ajal olime peaaegu näljas. See oli väga kohutav.
Kindlasti oli.
Hitler... tegi ka midagi head.
Ei saa öelda, et ta ei teinud midagi head.
Ta ehitas autoteid, andis inimestele tööd.
Ei saa öelda, et ta ei teinud midagi head.
Aga muudest asjadest...
mis ta olevat teinud juutide ja teistega, me ei teadnud midagi.
Väga vähe sakslasi teadis.
Ja kui me olekski teadnud, mis me oleksime saanud teha?
Aga proua Halberstadt ütleb, et te ei teadnud.
Kuidas reageeris kõigele sellele proua Bertolt?
Madame Bertolt on väga korralik naine.
Kindlasti on. Kes oli tema abikaasa?
Ta oli sõjaväes. - Mis temaga juhtus?
Ta oli Malmedy protsessil üks kohtualuseid.
Kindral Bertholt? Karl Bertholt?
Ta hukati.
Jah, tean.
Dokumendis öeldakse, et Rudolf Lenz peab ilmuma
kahe nädala jooksul ühte allnimetatud haiglatest
meditsiinilistele uuringutele.
Esitame nüüd dokumendi nr 488,
kus on juttu õmblejanna Anni Meunchist.
Siin on kirjutatud:
Frankfurdi ringkonnakohus otsustas,
et õmblejanna Anni Meunch tuleb steriliseerida.
Ta peab ilmuma 2 nädala jooksul
ühte allnimetatud haiglatest.
Kui ta ei tule vabatahtlikult, viiakse ta sinna jõuga.
Dokument 449, saksa ja inglis- keelsed ülekuulamisprotokollid
talusulase Meyer Eichingeri... - Teie kõrgeausus!
Kaitse on nende dokumentide esitamise vastu.
Esimese tribunali otsusega ei saa neid dokumente kasutada,
kui pole sõltumatuid tõendeid nende autentsuse kohta.
Protest rahuldatud.
Kas ma tohin esitada kaitsjale küsimuse? - Jah.
Kas loeme steriliseerimise tõendatuks, kui on tunnistaja?
Jah. - Tänan.
Süüdistus kutsub välja tunnistaja Rudolf Peterseni.
Tõstke oma parem käsi.
Tõotan jumala nimel rääkida tõtt ja ainult puhast tõtt.
Jah, tõotan.
Palun öelge oma täielik nimi ja elukoht.
Rudolf Petersen. Frankfurt Maini ääres, Gretweg 7.
Millal te olete sündinud?
20. mail 1914.
Ja teie elukutse. - Olen pagari abiline.
Kas teie vanemad on elus? - Ei.
Mis oli nende surma põhjus?
Kas nad surid loomulikku surma? - Jah, loomulikku.
Missugusesse parteisse kuulus teie isa?
Kommunistlikku... Kommunistlikku parteisse.
Läheme nüüd minevikku.
Meenutage, mis juhtus teie perega 1933. aastal,
enne kui natsid tulid võimule. Mõtlen midagi vägivaldset.
Jah. - Kui vana tee toona olite? - Üheksateist.
Palun rääkige, mis juhtus?
Mõned SA-mehed tungisid majja... meie majja
lõhkusid aknad ja ukse ning sõimasid meid reeturiteks
ja tahtsid isa läbi peksta. - Ja mis edasi juhtus?
Läksin koos vendadega isale appi.
Läks kakluseks, aga ajasime nad välja tänavale,
andsime neile kere peale ja viisime politseisse.
Kas politsei võttis midagi ette?
Ei. - Mispärast mitte?
Just olid olnud valimised.
Ja natsionaalsotsialistid olid tulnud võimule? - Jah.
Mis juhtus pärast 1933. aastat, kui natsid olid võimule tulnud?
Sain sulase tööd ühes talus,
aga selleks oli vaja juhtida veoautot.
Läksin linnavalitsusse juhiluba taotlema.
Ja mis seal juhtus?
Mind viidi ühe ametniku juurde.
Kas olite temaga varem kokku puutunud?
Ta oli üks neid, kes tol ööl meie majja tungisid.
Mis ta teile ütles?
Ta ütles, et pean minema eksamile.
Kus eksam pidi toimuma? - Stuttgardi ringkonnakohtus.
Kes oli kohtu eesistuja?
Kohtunik Hoffstetter.
Mis kohtusaalis juhtus?
Küsiti minu täielikku nime ja nii edasi.
Mida teilt veel küsiti?
Küsiti, millal on sündinud Adolf Hitler ja dr Goebbels.
Mis te vastasite?
Ütlesin, et ei tea ja et ega ma sellest hooligi.
Kas esitati veel küsimusi?
Ei, öeldi, et asja arutatakse kümne päeva jooksul.
Selge.
Tahan teile midagi näidata.
Kas tunnete ära? - Jah!
Palun lugege see kohtule ette.
Stuttgardi ringkonnakohus. Pagar Rudolf Petersen,
sündinud 20. mail 1914, Hans Peterseni poeg,
tuleb... steriliseerida.
Palun lugege ka viimane lõik.
Seetõttu on ta kohustatud
ilmuma 2 nädala jooksul ühte allnimetatud haiglatest.
Kui ta ei tule vabatahtlikult, tuuakse ta jõuga.
Palun lugege nüüd allkiri.
Eesistuja, kohtunik Hoffstetter.
Lugege, mis on kirjutatud allkirjast allpool. - Allpool?
Kohtuminister Ernst Janningi volitusel.
Kas kaitse saaks härra Peterseni toimikut näha?
Mida te pärast selle kirja saamist tegite?
Jooksin ära. Läksin ühe sõbra tallu.
Ja kas tulite tagasi? - Mida? - Kas tulite tagasi? - Jah.
Ja mis siis juhtus?
Tuli politsei. Politseinikud tulid.
Kuhu nad teid viisid?
Haiglasse.
Vabandust. Kas saaksite rääkida pisut valjemini?
Haiglasse.
Ja mis juhtus haiglas?
Nad viisid mind sinna... Tuli õde, kes pidi...
Õde pidi mind operatsiooniks ette valmistama.
Ja ta ütles, et kõik see on kohutav...
Ja siis tuli arst, kes pidi...
Ja tema ütles, et see on kohutav...
Kas teid... tegelikult steriliseeriti?
Tänan väga, härra Petersen.
See on kõik.
Härra Rolfe.
Härra Petersen,
võite nüüd kõrvaklapid ära võtta, kui tahate.
Ütlesite, et töötasite pagari abilisena. On see õige?
Jah, on küll.
Mis töid olete veel teinud?
Olin isale abiks.
Mis tööd isa tegi?
Ta oli raudteetööline.
Jah, aga mis tööd ta tegi?
Tõstis ja lasi alla tõkkepuud raudteeülesõidul...
liikluse jaoks.
Rääkisite ka vendadest. Kui palju teil vendi on?
Viis. - Ja õdesid? - Neli.
Siis on teid kokku kümme? - Jaa.
Mis tööd vennad teevad?
Töölised. - Kõik töölised. Selge.
Stuttgardi kohus olevat esitanud teile kaks küsimust.
Hitleri ja Goebbelsi sünnipäeva kohta. On see tõsi?
Jah, tõsi. - Mis veel küsiti?
Rohkem ei midagi. - Kas olete kindel?
Kas ei küsitud midagi kooliskäimise kohta?
Protestin! Tunnistaja on sellele juba vastanud.
Protest rahuldatud.
Kas ma tohin küsida...
Kas tohin küsida,
kui kaua te koolis käisite? - Kuus aastat.
Miks mitte kauem?
Pidin tööle minema.
Kas arvate, et olite koolis väga hea õpilane?
Koolis... See oli väga ammu. Ma ei...
Äkki ei jõudnud te teistega sammu pidada? - Protestin!
Tunnistaja kooliteel pole tegu sellega, mis temaga juhtus!
Kohtu ülesanne oli vaimselt alaarenenud steriliseerida.
Protest tagasi lükatud.
Kas suutsite või ei suutnud teistega sammu pidada?
Tahan tsiteerida kooli arvamust hr Peterseni õppedukuse kohta.
Ta ei suutnud klassi lõpetada ja viidi alaarenenute klassi.
Ütlesite, et teie vanemad surid loomulikku surma? - Jah.
Mis haigusse teie ema suri? - Ta suri südame pärast.
Kas tal enne surma ilmnes mingeid vaimseid häireid?
Vaimseid... Ei! Ei!
Stuttgardist saadud andmetel
kannatas teie ema päriliku nõrgamõistuslikkuse käes.
See pole tõsi! Pole tõsi!
Kas seletaksite, kuidas kohus sellele otsusele jõudis?
Lihtsalt ütlesid midagi, et viia mind operatsioonile!
Nii et lihtsalt ütlesid? - Jah!
Tervisekohtus tehti vaimse alaarengu kahtluse puhul
alati üks lihtne test. Kuna seda teile toona ei esitatud,
siis vastate sellele ehk nüüd.
Moodustage lause, kus on kolm sõna: jänes, kütt, põld.
Protestin!
Kas Stuttgardi kohus oli samasugune kui siin?
Ma ei saa aru, mis...
Kas saalis oli kuulajaid? - Kuulajaid? Jaa!
Protest tagasi lükatud.
Jänes... kütt... põld.
Aega on küllalt.
Jänes... kütt... põld...
Jänes... kütt...
Neil oli otsus juba valmis!
Kui läksin sisse, oli otsus juba valmis!
Otsus oli juba valmis!
Nad viisid mind haiglasse nagu mõnd kurjategijat.
Ma ei saanud midagi öelda, ei saanud midagi teha!
Pidin järele andma!
Ema... mis te tema kohta ütlesite?
Ta oli naine, kes tegi rasket tööd.
Ta tegi rasket tööd ja ei ole õige...
Te ei räägi õigust!
Mul on siin...
Tahan teile näidata. Mul on siin tema pilt.
Vaadake seda...
Otsustage teie!
Öelge mulle: kas ta oli nõrgamõistuslik!
Minu ema!
Kas ta oli nõrgamõistuslik?
Pean juhtima kohtu tähelepanu sellele,
et tunnistaja ei kontrolli oma vaimseid protsesse.
Ma tean, et ei kontrolli! Sellest päevast saadik!
Olen ainult pool sellest, mis ma olin...
Kohus ei tea, missugune te varem olite.
Seda ei saa enam teada. On ainult teie ütlused.
Istung lükatakse edasi.
Süüdistusega on üks probleem.
See on täis noori radikaale nagu Lawson.
Ah Lawson on noor radikaal? - Ta on Roosevelti soosik.
Noh Rooseveltil on ka sõpru, kes pole radikaalid.
Nimetage üht! - Wendell Wilkie.
Ah tema on teie meelest konservatiiv?
Tegelikult ma imestan, kuidas sina vastu pead, Dan.
Noh, selle teen kohe selgeks. Olen paadunud vabariiklane,
kelle meelest Roosevelt on suur mees!
Ah soo, üks neist.
Max Perkins. Kas tunnete teda? - Ei usu.
Töötab United Pressis.
Max, mis sa siin teed?
Arvasin, et äkki läheb siin löömaks.
Ma pole nii palju juua saanud.
Saage tuttavaks, kohtunik Ives ja proua Ives.
Väga rõõmustav!
Kohtunik Haywood, proua Bertholt.
Oleme kohtunud. - Jaa, oleme.
Kas joote meiega klaasikese? - Meeleldi.
Mulle meeldis su artikkel proua Bertholtist.
Kirjapaneku vaev. Ta kaitses oma meest väga sõnaosavalt.
Kas mõtled ka praegusest protsessist kirjutada?
Ütlen päris ausalt välja.
Nürnbergi protsessidest ma praegu enam ei kirjuta.
Mida te silmas peate? - See ei huvita enam ameeriklasi.
Aga sõjast on möödas ju kõigest kaks aastat. - Õigus.
Soovite midagi? - Mida daamid soovivad? Dan, õlut?
Ei-ei, aitab. Tahaksin proovida midagi muud, kui tohib.
Proovige Sonnenbergi või Schalbenwinkelit.
Need on siinsed veinid.
Sonnenbergi või... - Schalbenwinkelit.
See peaks mulle meeldima. Palun Schalbenwinkelit.
Kas võtate sedasama? - Jah, sedasama.
Kas sa jääd õlle juurde, Max? - Hüva.
Kas jõudsite kenasti koju?
Jaa, ma ei tea, mis ma ilma autota oleks peale hakanud.
Räägite väga head inglise keelt. - Tänan!
Elasime abikaasaga kaks aastat Ameerikas.
Loodan, et olete jõudnud Nürnbergis ringi vaadata.
Noh, peamiselt teekonda kodust kohtupaleesse.
Ja mõnes kohas, mis on seotud ajalooliselt meie kohtuasjaga.
Natsidega? Peaksite ülejäänud Nürnbergi ka vaatama.
Vanalinnas on ilusaid paiku. Püüame muuseume taastada.
Ja järgmisel nädalal on vanas ooperimajas klaverikontsert.
Arthur Reiss. Ta põgenes Hitleri eest välismaale.
Peaks tulema huvitav õhtu. Kas tahate ka tulla?
Jaa, tahaks küll.
Jätan teile pileti kassasse. Olen korralduskomitees.
Väga suur tänu! - Oh, tühiasi.
Mul on ameeriklastega seoses eriülesanne, nagu teab Perkins.
Mis ülesanne? - Veenda teid, et me kõik pole koletised.
Tere õhtust, kolonel. - Tere õhtust!
Tere õhtust, proua Bertholt.
Loodan, et vabandate mind. - Te ju alles tulite...
Ei, pean minema. Oli meeldiv teiega kohtuda.
Kui tahate minna kontserdile, siis pilet ootab kassas.
Tänan teid. - Head õhtut!
Proua Bertholt ei põle just armastusest minu vastu.
Süüdistasin tema abikaasat.
Paljud arvavad, et surmaotsus poleks kindral Bertholtile
tänapäeval läbi läinud. - Kindlasti on neid.
Paljude meelest peaks kõik Nürnbergi vangid vabastama.
Kõik! Laske aga...
Vabandust. Võtsin vist klaasi või kaks ülearu,
nagu te arvatavasti märkasite.
Spektaakel Peterseniga ajas mul isu ära. Palun vabandust!
Kolm õlut ja Schalbenwinkel!
Proosit!
Jah, õlu on hea. Seda nad oskavad teha.
Ameeriklastel on üks häda.
Me ei sobi okupeerijateks. Ja me ei oska seda olla.
Jõudsime lõpuks siia ja mida me näeme?
Näeme seda ilusat maad... see on ju väga ilus.
Näeme sadu aastaid vana kultuuri.
Näeme selle mõnusat sarmi
ja sarmikaid inimesi nagu proua Bertholt.
Meil on kaasasündinud alaväärsuskompleks.
Me andestame ja unustame kergesti.
Anname teistele eelise, lubades neil kahelda.
See on ameeriklaste komme.
Purustasime suurima sõja- masina pärast Aleksander Suurt.
Ja nüüd on meie poisid võimul.
Teie häda on selles, et kipute süüdistama kogu riiki.
See võib pakkuda rahuldust, aga pole praktiline. Ega aus.
Ega aus...
Jänes, kütt, põld...
Õigus, olgem ausad.
Kütt lasi põllul maha jänese. Tõepoolest väga lihtne.
Peame vist hakkama minema.
Me poleks pidanud seda arutama hakkama.
Ei! Oleme ausad ameeriklased ja teeme õigeid asju!
Ei! Me ei tohi teha midagi, mis pole õige!
Natse Saksamaal ju polegi! Kas teadsite seda?
Eskimod haarasid Saksamaal võimu
ja seepärast kõik need õudused toimusidki!
See polnud sakslaste süü, vaid neetud eskimote süü!
Palun vabandust.
Head õhtut, kolonel. - Head õhtut.
Palun tähelepanu! Mul on kahju tantsupidu katkestada,
aga järgmised ohvitserid peavad oma üksusesse minema.
Major McCarthy, major Citron, major Cantor, kapten Byers,
kapten Connell, kapten Douglas, kapten Wolfe ja major Rice.
Tänan. Võite edasi tantsida.
Mis lahti? - Venelased on teinud midagi Tšehhoslovakkias.
Masaryk olla teinud enesetapu. Paar üksust saadetakse sinna.
Mis seal võib juhtuda? - Ei tea...
Kohtunik Haywood!
Elsa Scheffler.
Truman kutsub üles sõjalist ettevalmistust parandama.
Ta olevat sügavalt mures,
kas lääneriigid idast tõusvale ohule suudavad vastu seista.
Idast tõusvale ohule! Härra Janning, kas kuulsite?
Kas kuulsite, mis on lehes? Täpselt see, mis rääkis Hitler!
Ida ja lääne kokkupõrge! Ta teadis seda! Teadis!
Nad näevad, et me teadsime kogu aeg, mida teeme!
Ei saa nimetada meid kurjategijaiks
ja paluda meilt abi. Peame olema ühtsed.
Käes on otsustav aeg!
Teil veab. Vanasti oleks teil olnud hea päev,
kui oleksin teid hommikul tervitanud.
Nüüd aga oleme siin koos
ja te peate oma kohuseks õpetada mind, kuidas elada.
Peate olema meiega. Sakslased ei tohi olla üksteise vastu.
Oleme nüüd ühes paadis.
Pange nüüd tähele. Minuga on elus juhtunud hirmsaid asju,
aga kõige halvem on see, et pean olema koos teiesugustega.
Mul pole teie ja teiesugustega midagi ühist.
Olite osa samast režiimist nagu meie teisedki.
Ja on veel midagi, mis meil on ühist.
Olete sakslane!
Tere õhtust! Kas meeldis? - Jaa. Väga meeldis.
Kas võin teid koju viia? - Elan siin lähedal.
Kavatsesin jalutada. Vahest soovite ka? - Jaa, muidugi.
Ma ei vaja enam autot. - Kas ootan teid?
Ei, pole vaja. - Ma jään ootama.
Sakslased armastavad laulda. Ükskõik mis olukorras.
Jaa, olen märganud.
Kas ameeriklased baarides ka laulavad?
Olen unustanud.
Ei. Meil on hea toon olla baaris üsna tõsine.
Kahju, et te saksa keelt ei oska.
Sõnad on väga ilusad. Väga kurvad.
Palju kurvemad kui inglise variandis.
Saksa sõdur teab, et ta kaotab oma tütarlapse
ja ka elu...
Latern jääb igal õhtul põlema
ja ta teab su samme ja teed, kuhu sa need sead.
See põleb igal õhtul, aga mind on juba unustatud.
Kui sa ei tule minuga,
siis kes seisab seal laterna all sinuga?
Sinuga, Lili Marlen.
Mis elu te Ameerikas elate? Kas teil on pere?
Jaa, mul on tütar ja tal on neli last. - Neli!
Olete vist tema üle väga uhke. - Jaa, tunnistan, et olen.
Aga teie naine? - Ta suri paari aasta eest.
Aga kas teil on lapsi? - Ei ole.
Olete vist Ameerikas tähtis tegelane?
Tegelikult ei ole. Olen ringkonnakohtunik.
Tegelikult pole ma aasta olnud sedagi.
Pensionil? - Mind ei valitud tagasi.
USA-s valitakse kohtunikke? - Jah. Mõnes osariigis.
Seda ma ei teadnudki.
See on kas meie süsteemi voorus või puudus.
Pidasin seda vooruseks kuni mullu kaotasin.
Kindlasti oli see valijate, mitte teie viga.
Siin lähevad meil arvamused nähtavasti lahku.
Siin ma elangi. - Siin?
Seest polegi see nii hull.
Ehk astute sisse? Pakun kohvi. - Jaa. Tänan!
Teie elu pole vist olnud kerge?
Ma polegi harjunud, et see oleks kerge.
Ma ei ole nõrk. Olen sõjaväelase tütar.
Te ju ei tea, mis see tähendab? - Kardan, et ei tea.
See tähendab, et mulle õpetati erilist distsipliini.
Lapsena marssisin teistega ühises rivis suvel maale.
Ma ei tohtinud kunagi joosta limonaadi ostma.
Öeldi: kontrolli oma janu, kontrolli näljatunnet,
kontrolli emotsioone. See on mind hästi aidanud.
Aga teie abikaasa? Kas teda kasvatati samuti?
Mu abikaasa oli sõdur. Teda kasvatati tegema üht asja:
sõjas võitlema ja hästi võitlema.
Kas kohvi kõlbab? - Väga hästi. Tänan!
See on ersats, aga püüan ikka teha kange. - See on hea.
Olen uudishimulik.
Mida arvate Ernst Janningist?
Mul pole õigust arutada seda asja väljaspool kohtusaali.
Oh jaa, muidugi.
Tunnen Janningit pisut. Käisime samadel kontsertidel.
Mäletan vastuvõttu Wagneri minia auks. Hitler oli ka seal.
Janning oli seal abikaasaga.
Naine oli väga kaunis. Väga väike, väga habras.
Ta on nüüd surnud. Hitler oli temast väga sisse võetud.
Ta tegi vastuvõtul katseid naisele läheneda.
Ta lubas endale niisuguseid asju.
Ma ei unusta kunagi, kuidas Janning ta paika pani.
Seda polnud keegi teinud.
Ta ütles: kantsler, ma ei pane pahaks teie halbu kombeid,
see mind eriti ei häiri.
Aga ma panen pahaks, et käitute niisuguse kodanlasena.
Hitler läks näost valgeks,
jõllitas Janningile otsa ja marssis siis välja.
Kas kohvi ikka kõlbab? - Väga hästi.
Inimesed nagu Janning, minu abikaasa ja mina,
me kõik vihkasime Hitlerit. Tahan, et teaksite seda.
Ja tema vihkas meid.
Sest minu abikaasa oli tõeline sõjakangelane
ja väikesele kapralile oli see talumatu.
Ning pealegi oli mu mees abielus minu, aadlikuga.
Hitler tundis aadlike ees aukartust, aga vihkas neid.
Seepärast on nüüd juhtunu iseäranis irooniline.
Te ju teate, mis sai minu mehest? - Tean.
Mida ta teadis kuritegudest, milles teda süüdistati?
Ta anti kohtu alla koos teiste väejuhtidega.
Ta langes võitjate tavalise kättemaksu ohvriks.
See oli poliitiline mõrv. Te ju näete seda, eks?
Ma ei tea, mida näen...
Ma ei peaks siin olema ja teiega seda arutama.
Ma tahan aru saada... Tahan aru saada!
Pean saama!
Soovite veel kohvi? - Jaa, tänan.
Leidsime Irene Hoffmanni.
Kust? - Berliinist.
Ta on abielus ja kannab nime Wallner.
Seepärast teda ei leitudki.
Millal ta tuleb? - Ta ei tulegi.
Mis tähendab, ei tule? - Ta ei taha tulla.
Tead ju küll. Keegi ei taha enam tunnistajaks tulla.
Kui lähen kesköise rongiga
jõuan Berliinist tagasi homme pärastlõunaks.
Sa pole üldse maganud... - Asi on seda väärt!
Asenda mind kohtus, eks?
Palun! Ma ütlesin seda varem, kui käisite ja kordan nüüd.
Oleme juba kõik läbi teinud. Te ei tohi teda sundida tulema!
Ma ei sunni teda tulema. Mul pole selleks õigust.
Arvate, et saame medali kohtusse tuleku eest?
Rahvale ei meeldi, et sakslased tunnistavad sakslaste vastu.
Arvate, et ma olen olnud siin aastaid ega tea seda!
Teil on lihtne rääkida.
Lähete Ameerikasse tagasi, aga meie elagu nendega koos.
Kas arvate tõesti, et ma ei saa aru, mida palun?
Ja tulete öösel nagu Gestapo.
Sest nad ei tohi jääda oma tegude eest karistamata!
Kas usute tõesti, et nad lõpuks ei pääse terve nahaga?
Ma ütlen: võtaks neid kurat ja võtaks kurat teidki! - Hugo!
Kas Emil Hahn on seal? - Jah. Süüpingis.
Ernst Janning?
Jah.
Te nägite poodi allkorrusel.
Seda pole palju, aga meile on see uus algus.
Nad tulevad jälle, kui lähen Nürnbergi.
Tulevad ja peksavad poe aknad puruks.
Panen poe ette valve, 24 tundi ööpäevas.
Ära mine! Ta ei saa käskida! - Te peate tulema!
Kõikide nende pärast, kes ei saa ise end kaitsma tulla!
Sa ei võlgne seda kellelegi! - Võlgnete küll!
Võlgnete küll. Vähemalt ühele inimesele.
Öösiti... igal ööl... Teadsime, et nii see lõpeb...
Dr Geuter, kas tunnete selle pealkirja ära. - Jah.
Lugege see kohtule ette.
Surm rassirüvetajale!
Mis lehes see ilmus? - Streicheri "Der Stürmeris.
Seoses millega see ilmus?
Seoses Feldensteini asjaga. - Mis asi see oli?
Kaitse on Feldensteini asja sissetoomise vastu.
See on oma aja kõige kurikuulsam kohtuasi.
See võib tekitada emotsioone, mida ei maksaks tekitada.
Pole asjaolusid, millest siin kohtusaalis ei tohiks rääkida.
Kohust huvitab kõik asjasse puutuv. Protest tagasi lükatud.
Võtan nüüd üle.
Kas tohin kohut paluda... - Võite jätkata.
Milles seisnes Feldensteini kohtuasi?
Kohtualust süüdistati rassirüvetamises.
Selgitage, mida tähendab rassirüvetamine.
See on süüdistus Nürnbergi seaduse alusel.
Selle alusel tuleb iga mitteaarialast,
kes on sugulises vahekorras aarialasega, karistada surmaga.
Millal puutusite Feldensteini juhtumiga esmakordselt kokku?
Septembris 1935 võttis politsei minuga ühendust ja teatas,
et Feldenstein on arreteeritud ja palub mind advokaadiks.
Missugune oli tema ühiskondlik positsioon?
Ta oli tuntud kaupmees,
üks Nürnbergi juudi kogukonna juhte.
Milles seisnes tema vastu tõstetud süüdistus?
Teda süüdistati intiimsuhetes 16-aastase neiu,
Irene Hoffmanniga. - Selge.
Ja mida Feldenstein ise asja kohta ütles?
Et see on võltsing. Et ta tunneb tüdruku peret ammu
ja käis teda pärast vanemate surma vaatamas
ning et nende vahel pole midagi olnud.
Palun rääkige, mis juhtus edasi.
Nürnbergi erikohus mõistis mehe süüdi.
Kus see erikohus peeti? - Siinsamas, selles kohtumajas.
Sellessamas kohtusaalis.
Missugune oli protsessi ümbritsev õhkkond?
Seda kasutati natsionaal- sotsialismi propagandaks.
See toimus septembris, Nürnbergi parteipäevade ajal.
Saal oli rahvast täis.
Seal taga seisid inimesed püsti.
Julius Streicher istus ühes esiridadest.
Ja natsipartei kõrgeid tegelasi oli igal pool.
Doktor, palun öelge meile,
mida te niisuguses õhkkonnas julgesite protsessist loota?
Kartsin halvimat, kui nägin, et Emil Hahn on süüdistaja.
Ta oli fanaatik, keda iseloomustas äärmine julmus.
Aga julgesin siiski ka loota,
sest kohtunikutoolis istus Ernst Janning.
Ta oli tuntud üle kogu Saksamaa.
Teati, et ta on pühendanud kogu elu õigusemõistmisele,
õigusemõistmisele kui niisugusele.
Tänan. See on kõik.
Kas küsimusi on?
Tänan. Ei ole. - Tunnistaja võib minna.
Süüdistaja kutsub kohtu ette Irene Hoffmann-Wallneri.
Tõstke oma parem käsi.
Tõotan jumala nimel rääkida tõtt ja ainult puhast tõtt.
Tõotan.
Palun öelge kohtule oma nimi.
Irene Hoffmann-Wallner.
Kas te tundsite Lehman Feldensteini? - Tundsin.
Millal te temaga tutvusite?
Kas 1925. või 1926. aastal. Ma pole päris kindel.
Kui vana ta tookord oli? - Üle viiekümne.
Ja kui vana ta oli arreteerimise ajal?
Ta oli kuuekümne viiene. - Selge.
Mis laadi oli teie tutvus? - Olime sõbrad.
Kas kohtusite ka pärast teie vanemate surma? - Jah.
Mispärast? - Olime sõbrad.
Ta oli selle maja omanik, kus ma elasin.
Ta käis seal tihti äriasjus.
Mis te ütlesite politseile, kui nad küsitlesid teid
seoses väidetavate intiimsuhetega temaga?
Ütlesin, et see on vale.
Kas saate öelda, kes oli süüdistaja?
Emil Hahn.
Kas Emil Hahn küsitles teid?
Jah.
Mis ta teile ütles?
Ta viis mind eraldi tuppa, kus olime kahekesi.
Ta ütles, et mul pole mõtet kohtus oma juttu korrata,
sest mitte keegi ei usuks mind.
On toime pandud rassirüvetus
ja seda saab heastada ainult süüdlase surm.
Ta ütles mulle,
et kui hakkan härra Feldensteini kaitsma,
arreteeritakse mind valevandumise eest.
Mis te talle vastasite?
Seda, mida olin ikka ja jälle korranud.
Ütlesin, et ei saa midagi muud öelda.
Ma ei saanud valetada selle peale, kes oli mulle nii hea.
Kas teid arreteeriti? - Jah.
Rääkige meile nüüd,
kuidas Emil Hahn süüdistust juhtis?
Ta naeruvääristas kõike,
mida härra Feldenstein püüdis enda kaitseks öelda.
Ta püüdis teda igal võimalusel naeruvääristada.
Kuidas reageeris rahvas saalis? - Naeris, ikka ja jälle.
Kui kaua kohus kestis?
Proua Wallner? Kui kaua kohus kestis?
Kaks päeva. - Ja otsus tuli teise päeva lõpuks? - Jah.
Ja missugune see otsus oli? - Süüdi.
Ja mis oli karistus?
Härra Feldenstein mõisteti surma.
Mind mõisteti valevandumise eest kaheks aastaks vangi.
Kes oli kohtu eesistuja? - Ernst Janning.
Kas kohtuotsused viidi täide?
Suur tänu, proua Wallner! See on kõik.
Kas küsimusi on?
Tahan paluda, et tunnistaja oleks edaspidi kättesaadav.
Esitame uusi tõendeid Feldensteini asjas
edaspidi kui meile vajalik.
Tunnistajat palutakse olla kättesaadav.
Võite minna. Võite nüüd minna.
Kolonel Lawson.
Esitan asitõendina Hitleri määruse, mis näeb ette,
et kõik isikud, keda kahtlustatakse ebalojaalsuses
või vastuhakus, võib salaja arreteerida,
teatamata sellest sõpradele või sugulastele
ja saata ilma kohtuta koonduslaagrisse.
Esitan ka hulga selle põhjal välja antud vahistamiskäske,
millest igale on alla kirjutanud mõni kohtualune
ja mille alusel saadeti laagritesse sadu inimesi.
Alla on kirjutanud Friedrich Hoffstetter,
Werner Lampe,
Emil Hahn,
Ernst Janning.
Tänased kohtualused ei juhtinud isiklikult koonduslaagreid.
Nad ei pidanud ohvreid peksma
või avama kraani, et lasta kambrisse gaasi.
Aga nagu näitavad meie esitatud dokumendid,
kujundasid kohtualused seadusi korraldasid nende täitmist
ja langetasid kohtuotsuseid,
mis saatsid miljoneid ohvreid vastu oma saatusele.
Palun lubage vannutada kolonel Lawson tunnistajaks.
Luban. - Tänan.
Tõstke oma parem käsi.
Tõotan jumala nimel rääkida tõtt ja ainult puhast tõtt.
Tõotan.
Kas olite 1945. aastal sõja lõpus USA armee teenistuses?
Olin küll.
Kas olite koonduslaagreid vabastanud vägedes?
Olin küll.
Kas käisite Dachaus ja Belsenis? - Jah.
Kas olite juures, kui tehti filmi, mida kohe näitame?
Jah, olin.
Kaart näitab Kolmanda Reichi koonduslaagrite arvu ja kohta.
Buchenwaldi koonduslaager asutati 1933. aastal.
Seal oli umbes 80000 vangi.
Buchenwaldi moto oli:
"Murra keha,
murra vaim,
murra süda."
Buchenwaldi krematooriumiahjud,
kus viimse hetkeni püüti kõrvaldada surnukehi.
Ahjud valmistas tuntud firma,
mis samuti toodab küpsetusahjusid.
Firma nimi on selgelt loetav.
Liitlasvägede ohvitser näitab kohalikele linnaelanikele.
Buchenwaldist leitud asjade näitust.
Kõikvõimalikud harjad,
Täiskasvanute ja laste jalatsid.
Prillid.
Kokku sulatatud hambakuld saadeti kord kuus.
Waffen SS-i meditsiiniosakonda.
Inimnahast tehtud lambivarjud.
Kasutati tätoveeritud nahka,
palju oli nilbe sisuga tätoveeringuid.
Kahe poola töölise pead
kuivatati viiendiku suuruseni normaalsest suurusest.
Inimese vaagnaluu, mida kasutati tuhatoosina.
Hävitamisele määratud lapsed märgistati tätoveeringuga.
Mõnikord ilmutati laste vastu "halastust.
Neile süstiti morfiumi, et nad oleks enne poomist teadvuseta.
Üks arst kirjeldab, kuidas neile pandi silmus kaela
ja nagu arst ise ütles,
riputati nad nagu pildid seinale konksude otsa.
Nende surnukehad, kes toidu ja õhuta kaubavagunites
teekonda Dachausse üle ei elanud.
Sadu vange kasutati katsejänestena
jõledate meditsiiniliste katsete tegemiseks.
Dachaus üht hukkamist näinud tunnistaja kirjeldab seda nii:
Vangid pidid jätma oma riided varna.
Neile öeldi, et nad lähevad sauna.
Siis uks lukustati
ja spetsiaalsete avade kaudu lasti ruumi gaasi tsüklon-B.
Seest võis kuulda oigeid ja nuttu.
Kahe-kolme minuti pärast jäi kõik vaikseks...
Surmale määratute hulgas oli 90000 inimest Slovakkiast,
65000 Kreekast,
11000 Prantsusmaalt,
90000 Hollandist,
400000 Ungarist,
250000 Poolast ja Ülem-Sileesiast
ning 100000 Saksamaalt.
Need kaadrid on filmitud,
kui Briti väed vabastasid Belseni koonduslaagri.
Hügieeni kaalutlustel tuli Briti vägedel
matta laibad buldooseriga võimalikult kiiresti.
Kes olid need inimesed?
Neid oli igast Euroopa okupeeritud riigist.
Kaks kolmandikku Euroopa juutidest... hävitati.
Üle kuue miljoni natside endi andmetel.
Aga tegelikku arvu...
ei tea keegi...
Kuidas nad julgevad näidata meile niisuguseid filme!
Meie pole timukad! Oleme kohtunikud!
Sa ei usu, et midagi niisugust tehti, eks?
Hukkamisi muidugi oli, aga mitte midagi niisugust!
Pohl! Pohl!
Sina ja Eichmann tegelesite nende koonduslaagritega.
Väidetakse, et me tapsime miljoneid inimesi. Miljoneid!
Kuidas sai see olla võimalik?
Ütle neile! Kuidas oli see võimalik?
Oli küll võimalik.
Kuidas? - Kas tehnilises mõttes?
Kõik sõltub seadmetest.
Kui sul on 2 gaasikambrit ja kumbki mahutab 2000 inimest,
siis arvuta ise:
poole tunniga võib lahti saada kümnest tuhandest.
Selleks pole isegi valvureid vaja.
Ütled neile, et nad lähevad duši alla,
aga siis keerad vee asemel lahti gaasi.
Tapmine pole mingi probleem.
Laipade kõrvaldamine, see on probleem.
Vabandust, et hilinesin. - Pole midagi.
Taastamiskomitees oli tegemist.
Tõin materjali, et otsustada, mida peaksite veel nägema.
Näiteks Düreri maja ja muuseum...
Millal teil oleks aega? - Igal ajal.
Kas soovite tellida?
Kas aitan menüüga? - Ei. Ma ei soovi midagi.
Palun klaas Moselit. - Sama.
Mis viga?
Ei midagi. Lihtsalt ma pole näljane.
Teate, viimased paar päeva on mulle olnud väga olulised.
Kuidas nii?
Te ei saa vist aru,
missugune provintslane ma tegelikult olen.
Olen varem käinud välismaal ainult ühe korra
ja sedagi lihtsõdurina I maailmasõja ajal.
Vaatasin niisuguseid kohti ja imetlesin neid.
Need on mullegi tähtsad. - Kuidas?
Need taastasid mu arusaama ameeriklastest.
Selle, mis tekkis siis, kui olin Ameerikas.
Kahju, et see pole nagu lugu ajakirjast. - Kuidas nii?
Noh, kaks meiesugust, vananev kohtunik... - Ei, ei!
Vananev kohtunik ja kaunis lesk ületavad kõik raskused
ja lähevad rändama ei maale ega merele.
Nägin täna härra Perkinsit.
Ta ütles, et kohtus näidati filmi.
Kolonel Lawsoni lemmikfilmi.
See välistab igasugused ettekäänded, eks?
Kolonel Lawsoni omaenese õuduste kamber.
Kas te peategi meid niisugusteks?
Kas arvate, et me teadsime?
Kas usute, et me tahtsime tappa naisi ja lapsi?
Kas te usute seda? Kas usute?
Ma ei tea, mida uskuda.
Armas jumal! Me istume siin ja joome veini.
Kuidas te saate arvata, et me teadsime? Ei teadnud.
Me ei teadnud!
Nagu ma aru saan, et teadnud Saksamaal seda mitte keegi.
Teie abikaasa oli üks sõjaväe juhte...
Ja ma ütlen, et ta ei teadnud! Teadis Himmler. Ja Goebbels.
SS teadis, mis toimub. Meie ei teadnud.
Uskuge mind! Mõlemal pool juhtus igasuguseid asju.
Mu abikaasa oli kogu elu sõjaväelane.
Ta palus endale sõjaväelasele kohast surma.
Püüdsin seda saavutada, et ta võiks väärikalt surra.
Käisin mööda ametimehi seda anumas. Anumas!
Kõigest seda, et tal lubataks surra mahalaskmise läbi.
Kas teate, mis sai?
Ta poodi üles koos teistega.
Siis ma kogesin, mis on viha. Ma ei käinud kusagil. Jõin.
Vihkasin iga oma keharakuga.
Vihkasin iga ameeriklast, keda teadsin.
Inimene ei saa elada vihast ja ma sain sellest aru.
Dan...
Me peame unustama, kui tahame edasi elada!
Härra Rolfe.
Austatud kohus...
Eile vaatas kohus mõningaid filme.
Need olid kohutavad filmid. Hirmsad filmid.
Sakslasena on mul häbi,
et niisugused asjad võisid juhtuda minu kodumaal.
Nendele tegudele ei saa kunagi olla õigustust,
ei põlvkondade jooksul,
ei sajandite jooksul.
Aga...
Minu arvates oli süüdistusest vale,
vääritu ja äärmiselt ebaõiglane
näidata neid filme antud juhul ja siin kohtusaalis!
Praegusel ajal, nende kohtualuste vastu!
Ja ma ei oska niisuguse taktika vastu
küllalt resoluutselt protestida!
Mida süüdistaja püüab tõestada?
Et kogu saksa rahvas on nende sündmuste eest vastutav?
Või et see oli koguni neist teadlik?
Aga kuigi ta seda püüab,
pole tal tõendavaid fakte
ja ta ise teab, et neid pole.
Kogu operatsiooni salastatus, laagrite geograafiline asukoht,
olukord sõja lõpus, kui ohvrite arv tõusis miljonitesse,
näitab, et ta ei räägi tõtt! Tegelik tõde seisneb selles,
et nendest metsikustest olid teadlikud vähesed ekstremistid,
kurjategijad!
Väga vähesed sakslased teadsid, mis toimub.
Väga vähesed!
Keegi meist ei teadnud,
mis toimus kohtades, mida filmis näidatakse.
Mitte keegi meist!
Kõige suurem iroonia peitub selles,
et süüdistaja näitas neid filme nendele kohtualustele.
Meestele, kes jäid ametisse üksnes selleks,
et ei toimuks midagi veel hirmsamat.
Kumb inimene on julgem,
kas see, kes põgeneb või lahkub raskel ajal ametist
või see, kes jääb tööpostile, riskides iseenda julgeolekuga?
Kaitsel on tunnistajaid, kirju ja dokumente
põgenikelt üle kogu maailma,
kes kirjeldavad, kuidas Janning päästis nad hukkamisest.
Näitame, kuidas Janning saavutas leebema karistuse,
mis tema mõjuta oleks võinud olla palju halvem.
Näitame, et Janningi ihuarst polnud aarialane.
Ta oli juut, kellele Janning jäi truuks hoolimata ohust.
Ametiisikud ja tuntud juristid üle kogu maailma nõuavad,
et antud asja tuleb käsitleda eriti hoolikalt,
sest kogu Janningi tegevus on kantud ühest motiivist:
püüda säilitada õiglust ja õigusemõistmise olemust.
Mida pakub selle vastu süüdistaja?
Tegelikult on süüdistaja esitanud Janningi vastu
ainult ühe tõeliselt käegakatsutava tõendi.
Kurikuulsa Feldensteini juhtumi,
mida poleks pidanud kunagi uuesti avama,
aga mida kaitse nüüd ikkagi peab tegema.
Kaitse kutsub tunnistama proua Elsa Lindnow.
Tõstke oma parem käsi.
Tõotan jumala nimel rääkida tõtt ja ainult puhast tõtt.
Tõotan.
Proua Lindnow,
mis on teie eriala? - Olen koristaja.
Kus te töötate?
Grosseplatz 400 ja... 345.
Kas tundsite Lehman Feldensteini? - Jaa.
Kes ta oli? - Minu tööandja 1935. aastal.
Kas tunnete proua Irene Foffmann-Wallnerit? - Jaa.
Kes ta oli? - Sealne üüriline.
Kas nägite preili Hoffmanni ja hr Feldensteini vahel koos?
Nägin. - Mis asjaoludel?
Hr Feldenstein käis preili Hoffmanni korteris.
Kas sageli? - Üsna sageli.
Kas märkasite vahel midagi ebatavalist? - Jaa.
Nägin kuidas preili Hoffmann suudles Feldensteini ukse peal.
Kas nägite veel midagi. - Jaa, korra nägin.
Mida nimelt?
Läksin preili Hoffmanni korterisse.
Tahtsin koristada. Arvasin, et korter on tühi.
Nägin preili Hoffmanni istumas Feldensteini süles.
Tänan! See on kõik!
Kolonel Lawson.
Kõrvaklapid, palun.
Missugune on teie poliitiline kuuluvus?
Poliitiline... - Protestin!
Tunnistaja poliitiline kuuluvus pole praegu oluline!
Kolonel Lawson püüab jälle mängida tunnetele.
Protest tagasi lükatud. - Palun vastake küsimusele.
Kas olite natsionnal- sotsialistliku partei liige?
Jah, olin küll.
Me kõik olime sunnitud. - Me kõik olime sunnitud.
Millal teist sai natsipartei liige?
1933. aastal.
Kas kõiki sakslasi sunniti 1933. aastal astuma parteisse?
Vastake! Kas teid sunniti astuma natsiparteisse?
See on kõik.
Tunnistaja võib minna.
Kaitse võib jätkata.
Kaitse kutsub tunnistajapinki Irene Hoffmann-Wallneri.
Proua Wallner, olete ikka veel vande all.
Kas tulite siia tunnistusi andma vabatahtlikult?
Jaa.
Kas pole nii, et süüdistaja palus teil siia tulla?
Et teile oli vastumeelt mõte siia tulla?
Niisugust asja üle elada on alati vastumeelt.
See sobib minu andmetega, et te ei tahtnud tulla. Tänan.
Nürnbergi seadused võeti vastu 15. septembril 1935.
Kus olite sel ajal teie? - Nürnbergis.
Kas olite teadlik, et kehaline vahekord juudiga on keelatud?
Jah.
Kas teadsite, et Nürnbergis ja iseäranis Nürnbergis
polnud üksnes kehalised, vaid igasugused suhted
juutidega pahameelt põhjustavad? - Jah.
Kas teadsite, et see võib olla isiklikult teile ohtlik?
Jah, teadsin. Aga kuidas saab hüljata vana sõpra, sest...
See on ise küsimus. Seda ma ei esitanud.
Kas olite sellest teadlik? - Jah, olin küll.
Ja siiski kohtusite edaspidigi? - Jah.
Ja Feldenstein tõi teile kommi ja sigarette? - Jah.
Kas ta tõi vahel ka lilli?
Jah, ta tõi mulle palju asju.
Sest ta oli kena inimene.
Kõige kenam inimene, keda tean.
Kas tundsite Elsa Lindnowd? - Jah, tundsin.
Kas tema koristas teie korterit? - Jah.
Kas Feldenstein käis teie korteris? - Jah.
Mitu korda? - Ma ei mäleta.
Kas mitu korda? - Jah.
Palju kordi? - Palju kordi.
Kas te suudlesite teda? - Jah, suudlesin.
Kas suudlesite rohkem kui korra?
Jah.
Aga see polnud nii nagu teie püüate seda näidata!
Ta oli mulle nagu isa.
Ta oli rohkem kui isa... - Rohkem kui isa?!
Kas istusite tal süles? - Protestin!
Kaitsja kiusab tunnistuse saamiseks tunnistajat!
Protest tagasi lükatud.
Kaitsjal lubatakse kohtupidamist moonutada!
Protsessi reeglid määrab kohus, mitte süüdistaja.
Võite jätkata. - Kas istusite tal süles?
Jah! Aga see ei tähendanud midagi inetut!
KAS... ISTUSITE... TAL... SÜLES? - Jah, aga...
Nii et istusite tal süles! Mis te veel tegite?
Polnud midagi niisugust nagu teie püüate selgeks teha!
Mis te veel tegite?
Mida te tahate? Kas püüate...
Miks te ei lase mul tõtt rääkida?
Seda me tahamegi! Tõtt! Just tõtt!
Tunnistate, et kohtusite, et ta käis teie korteris!
Tunnistate, et suudlesite teda, et istusite tal süles!
Mida te veel tunnistate? Mida veel?!
Mitte midagi! Polnud midagi, mida te tahate näidata.
Mida veel? - Polnud mitte midagi!
Jätke järele! Jätke järele!!
Mida te veel tunnistate... - Härra Rolfe!
Kas see hakkab jälle peale?
Kohtualune ei anna enesele aru...- Annan küll aru.
Annan küll aru.
Kohtualune tahab teha avalduse. - Kaitsel on õigus...
Rahu!
Kas kohtualune tahab teha avalduse?
Tahan teha avalduse. Jah.
Kaitse palub teha vaheaeg... - Ta võib teha avalduse kohe!
Pean oma kliendiga rääkima. - Ta võib teha avalduse kohe!
Istung lükatakse edasi kuni kella 10.30-ni homme.
Mida te teete? Mida te oma arust teete?
Göringi ja Streicheriga on lõpp! Kõik on läbi!
Kas arvate, et mulle meeldib siin kaitsja olla?
Pean siin tegema asju, mille pärast on piinlik!
Miks ma seda teen?
Sest tahan jätta saksa rahvale midagigi.
Tahan jätta talle väärikuse räbaladki.
Tahan, et need protsessid ükskord lõpeks!
Kui mõistame hukka teiesugused,
ei või me ennast valitsedagi!
Peame vaatama tulevikku, mitte tagasi.
Kas tahate, et ameeriklased jäävadki siia?
Võin näidata pilte Hiroshimast ja Nagasakist!
Tuhandete kaupa põlenud kehasid, naisi ja lapsi!
Kas see ongi nende moraal? Kuhu nad meid viivad?
Kas arvate, et nad ise teavad? Ja mõistavad meie probleeme?
Mida ma pean teile ütlema?
Mida pean ütlema, et teie silmad avada?
Pole midagi, mida teie saate öelda. Mitte midagi.
Kriis saavutas haripunkti, kui katkes rongiliiklus Berliini
ja läänetsoonide vahel. Blokaad on nüüd täielik.
Mida me teeme? Kas tõmbume tagasi?
Seda ei saa teha. Kaotame autoriteedi kogu maailmas.
Kommunistid suruvad peale igal rindel.
Aga mis te nendest protsessidest nüüd arvate?
Oleme neid lubanud pidada,
aga oleks õige neid võimalikult kiirendada.
Mis saab, kui nad tulistavad mõnd meie lennukit?
Peame olema selleks valmis. Muud vastust praegu pole.
Proovige struudlit. See on siin väga hea. - Ei, tänan.
Tulin just Berliinist, nagu sa tead.
Ma ei usu, et see jääbki nii, ehkki paljud seda usuvad.
Tuleb võitlus ellujäämise nimel. Vahest kestab see
kümme aastat, vahest kakskümmend.
Ja Saksamaa on siin võtmeküsimus.
Iga üliõpilanegi saab sellest aru.
Mida te tahate öelda, senaator?
Seda, et kuigi keegi ei püüa mõjutada sinu otsust,
pead sa mõistma, et see on elu tõsiasi.
Vaatame sellele näkku, see on päevselge.
Vajame abi, kust aga saab. Vajame ka saksa rahva toetust.
Veel struudlit, härrased?
Härra Janning, võite jätkata.
Tahan anda tunnistuse Feldensteini asjas,
sest see oli tolle aja tähendusrikkaim protsess.
Selle olemust mõista pole tähtis üksnes kohtule,
vaid kogu saksa rahvale.
Aga et seda mõista,
tuleb mõista ajajärku, mil see toimus.
Kogu maa vappus palavikus,
põlguse, häbi ja nälja palavikus.
Jah, meil oli demokraatia,
aga see oli rebitud seestpoolt elementideks.
Eelkõige aga valitses hirm.
Hirm tänase pärast, homse pärast,
hirm naabrite pärast, hirm iseendi pärast.
Alles seda mõistes mõistate, mida Hitler meile tähendas.
Sest tema ütles meile: Pea püsti!
Olge uhked, et olete sakslased!
Meie seas on kommuniste, liberaale, juute, mustlasi.
Kui hävitame need saatanad, on teie hädadel lõpp!
Tegu oli väga vana looga ohvrilambast.
Aga need, kes teadsid tõtt? Et see on vale
ja hullem kui vale. Miks me olime vait?
Miks me ei sekkunud?
Sest me armastasime oma kodumaad!
Mis sellest, kui mõni ekstremist jääb õigusteta?
Mis sellest, kui mõni rahvus- vähemus jääb õigusteta?
See on ju kõigest vaheetapp.
Kõigest etapp, mis tuleb läbi teha.
Varem või hiljem läheb see ju kolikambrisse.
Hitler ise läheb kord kolikambrisse.
Kodumaa on hädaohus! Marsime varjust välja!
Sammume edasi! "Edasi on suur võlusõna!
Ja ajalugu näitab, kui edukad me oleme olnud.
Olime edukamad kui oskasime iial unistada.
See viha ja jõud, millega Hitler hüpnotiseeris Saksamaa,
hüpnotiseeris ka kogu maailma!
Korraga olid meil võimsad liitlased.
Asjad, mis olid meile olnud keelatud, olid äkki lubatud.
Maailm ütles: "Laske käia! Võtke!
Võtke! Võtke Sudeedimaa, võtke Reinimaa
ja remilitariseerige see. Võtke Austria! Võtke aga!"
Ja siis ühel päeval vaatasime ringi ja märkasime,
et oleme veel hirmsamas ohus.
Siinsamas kohtusaalis alguse saanud rituaal
levis üle kogu maa nagu mingi märatsev haigus!
Mis pidi olema mööduv etapp, sellest sai igapäevane elu.
Teie kõrgeausus,
kavatsesin vaikida kogu selle protsessi jooksul.
Kavatsesin rahulduda roosikasvatusega.
Olin valmis laskma advokaadil isegi mu head nime päästa.
Kuni sain aru, et selle päästmiseks
peab ta tondi uuesti ellu äratama.
Te nägite juba, kuidas ta seda siin saalis tegigi.
Ta kinnitab, et Kolmas Reich tegutses rahva heaolu nimel,
et me steriliseerisime inimesi kodumaa heaolu nimel.
Ta väidab, et vana juut ehk magaski 16-aastase tüdrukuga.
Ja jälle kord on mängus armastus kodumaa vastu.
Pole sugugi kerge tõtt rääkida.
Aga kui Saksamaad on üldse võimalik päästa,
peame meie, kes me teame oma süüd, leppima sellega,
ükskõik kui valus see on. Või kui alandav.
Mul oli kohtuotsus Feldensteini asjas teada
juba enne, kui ma astusin kohtusaali.
Ta tuli süüdi mõista! See polnud mingi kohus,
vaid ohvritalitus, kus juut Feldenstein oli abitu ohver!
Kohtualune ei anna endale aru, mida ta räägib.
Ta ei anna endale aru... - Annan küll aru!
Advokaat veenab teid, et me polnud laagritest teadlikud.
Polnud teadlikud... Kus me olime,
kui Hitler hakkas Riigipäeval oma viha välja kriiskama?
Kus olime, kui meie naaber viidi keset ööd Dachausse?
Kus olime, kui iga küla raudteejaamas
seisid loomavagunid lastega, keda viidi hävitamisele?
Kus me olime, kui öö oli täis nende nuttu?
Kas olime kurdid, tummad ja pimedad?
Ma pean protestima...
Minu advokaat ütleb,
et me polnud miljonite hävitamisest teadlikud!
Oleks mingigi õigustus,
kui me poleks olnud teadlikud mõnesaja inimese hävitamisest.
Aga kas see vähendab meie süüd?
Me polnud võib-olla teadlikud üksikasjadest,
aga kui me ei teadnud, siis seepärast, et ei tahtnud teada!
Reetur! Reetur!
Rahu! Rahu!
Vaadake, et see mees püsiks oma kohal!
Kavatsen rääkida neile tõtt.
Teen seda ka siis, kui kogu maailm on selle vastu.
Tahan rääkida tõtt nende kohtuministeeriumist.
Werner Lampest, kes nutab nüüd oma piibli kohal.
Vanast mehest, kes sai oma osa
iga laagrisse saadetud inimese varast.
Friedrich Hoffstetter, tubli käsutäitja sakslane,
kes saatis suure hulga inimesi steriliseerimisele.
Emil Hahn...
Allakäinud ja korrumpeerunud fanaatik,
kes imetleb saatanat iseeneses.
Ja Ernst Janning, veelgi halvem kui kõik teised,
sest ta küll teadis, kes nad on,
aga läks ikkagi nendega kaasa.
Ernst Janning,
kes määris end sõnnikuga,
sest läks nendega kaasa.
Teie kõrgeausus!
Minu kohus on Ernst Janningit kaitsta,
aga ometi ütles Janning, et ta on süüdi.
Kahtlemata tunneb ta ennast süüdlasena.
Ta tegi suure vea, minnes kaasa natside liikumisega,
lootes, et saab nii tuua kodumaale kasu.
Aga kui ta leitakse olevat süüdi,
siis on veel palju teisi, kes läksid ka kaasa.
Kes samuti tuleb tunnistada süüdi.
Ernst Janning ise ütles,
olime edukamad kui oskasime iial unistada.
Miks me olime edukad?
Ja mida arvata muust maailmast?
Kas see polnud teadlik Kolmanda Reichi kavatsustest?
Kas see ei kuulnud raadiost Hitleri kõnesid?
Kas ei lugenud tema püüdlusi "Mein Kampfist,
mis avaldati igas maailma nurgas?
Kus on Nõukogude Liidu vastutus,
sest sõlmis 1939. aastal Hitleriga pakti,
võimaldades alustada sõda.
Kas tunnistame Venemaa nüüd süüdi?
Kus on Vatikani vastutus?
Sõlmis see ju 1933. aastal Hitleriga konkordaadi,
mis tõstis määratult füüreri mainet.
Kas tunnistame nüüd Vatikani süüdi?
Kus on Winston Churchilli vastutus,
kes ütles 1938. aastal avalikus kirjas Timesile:
1938. aastal, teie kõrgeausus!
Kui meid tabaks katastroof,
paluksin jumalat saata meile niisugune mees nagu Hitler!
Kas tunnistame Winston Churchilli nüüd süüdi?
Kus on nende Ameerika töösturite vastutus,
kes Hitlerit relvastades ise suuri kasumeid lõikasid?
Kas tunnistame Ameerika töösturid süüdi?
Ei, teie kõrgeausus!
Süüdi pole üksnes Saksamaa!
Kogu maailm vastutab Hitleri pärast nagu ka Saksamaa.
Lihtne on süüdi mõista üht süüpingis olevat meest
nagu ka rääkida sakslaste iseloomu põhilisest puudusest,
mis lubas Hitleri võimule, ja samal ajal vaikida maha see,
mis lubas venelastel sõlmida temaga pakti,
lubas Churchillil teda ülistada ja ameeriklastel rikastuda!
Ernst Janning ütles, et ta on süüdi.
Kui ta on, siis on Janningi süü kogu maailma süü.
Ei rohkem ega vähem...
Peame andma sõjaväe- võimudele kõikvõimalikku abi.
Peame õhu teel iga päev viima kohale 700 tonni kaupa!
On see alles operatsioon.
Kes oskas iial arvata,
et peame nende logudega vedama sütt ja tomateid?
Oleme sinuga vanad sõbrad. Seepärast ma sind kutsusingi.
Mida sa mõtled homme kohtus teha?
Tead ju väga hästi mida.
Ma tean, mida sa tahad teha.
Soovitad nad panna türmi ja selle võti minema visata.
Sa ju tead, mis siin nüüd toimub.
Jaa, tean küll.
Sa tead, mille vastu me oleme. Mõni ehk ei tea, aga sina tead.
Räägin sulle tõtt.
Ma ei tea, mis saab, kui mõni lennukitest alla tulistatakse.
Ma ei tea, mis juhtub. Aga kui juhtub, siis tean seda,
et kui kaotatakse Berliin, kaotatakse ka Saksamaa.
Kui kaotatakse Saksamaa, kaotatakse Euroopa.
Sedaviisi on asjalood. Just nii need on.
Mina kavatsen minna lõpuni! Ja ei sina ega Pentagon
ega jumal ise ei saa mind... - Kellega sa oma arust räägid!
Kellega sa oma arust räägid?
Kui sa marssisid Dachausse, olin ka mina seal!
Kas arvad, et saan seda unustada?
Ma pole su ülemus ja ei saa ega taha su otsust mõjutada.
Aga ma ütlen nüüd sulle otse välja:
me vajame saksa rahva abi,
aga me ei saa seda,
kui saadame nende juhid pikaks ajaks vangi.
Asi on ju ellujäämises, saad aru?
Teha seda nii hästi kui saab, aga jääda ellu.
Täiesti naljanumber. Milleks me üldse sõdisime?
Milleks?
Sellega on dokumentaalsed tõendid kõik esitatud.
Selle kolme aasta jooksul,
mis on sõja lõpust Euroopas möödunud,
pole inimkonnal õnnestunud üle Jordani jõe minna.
Meie endi kodumaal on sõjahirm pead tõstnud
ja me peame jälle mõtlema enda kaitsmisele.
Räägitakse külmast sõjast,
aga inimesed surevad tõelistes sõdades
ja sooritatud metsikuste vastukajad pole vaibunud.
Need sündmused küll ei mõjuta siin saalis toimuvat,
aga lisavad sellele värvi.
Aga kõiki neid sündmusi silmas pidades
tuleb vastutus siin kohtus jutuks olnud kuritegude eest
siiski panna õigesse perspektiivi.
Ja see otsus on teie teha, austatud kohus.
See on meie aja dilemma.
See dilemma tuleb lahendada teil.
Süüdistus on lõpetanud.
Kohtualustel on nüüd võimalus lõppsõnaks.
Sõna on kohtualusel Emil Hahnil.
Austatud kohus!
Ma ei püüa vältida karistust oma tegude eest.
Vastupidi, tunnistan neid kogu maailma ees.
Aga ma ei vali sama taktikat, mis teised.
Ma ei ütle täna, et meie poliitika oli vale,
kui eile pidasin seda õigeks. Saksamaa võitles oma elu eest!
Teatud meetmed olid vajalikud, et kaitsta seda vaenlaste eest.
Ma ei saa öelda, et kahetsen neid meetmeid.
Olime peamine kaitsevall kommunismi vastu!
Olime lääne kultuuri tugitala!
Kaitsevall ja tugitala, mida lääs võib veel vajada!
Sõna on kohtualusel Friedrich Hoffstetteril.
Olen kogu elu teeninud oma kodumaad
ja ükskõik mis ametis, ikka ustavalt,
puhta südamega ja halbade soovideta.
Pidasin oma töös kõige tähtsamaks põhimõtet,
mis ütleb: alluta oma isiklik õiglustunne
kehtivale seaduslikule korrale.
Küsin ainult, mida nõuab seadus,
ega küsi, kas see on või ei ole ka õiglane.
Kohtunikuna ei saanud ma teisiti talitada.
Usun, et kõrge kohus tunnistab mind
nagu ka miljonid oma kohust täitnud sakslased süütuks.
Sõna on kohtualusel Werner Lampel.
Austatud kohus...
Sõna on kohtualusel Ernst Janningil.
Mul pole varem öeldule midagi lisada.
Tunnistused ja viimased väited on ära kuulatud.
Nüüd pole enam muud, kui et kohus peab tegema otsuse.
Kohus teeb vaheaja.
Kogusin meie asjasse puutuvaid pretsedente,
mis puudutavad peamiselt rahvusvahelise seaduse
ja konkreetse riigi seaduste vastuolusid.
Meil on mäekõrgune hunnik materjali.
Mida sa seal otsid?
Vaatan mõningaid pilte,
mis olid arreteerimiskäskude juures. - Mis pilte?
Noh... siin on Petersen enne operatsiooni.
Siin Irene Hoffmann. Ta oli tõesti kunagi 16-aastane.
Feldenstein...
Ja see poiss. Ta ei saanud tõesti olla vanem kui 14.
Aga hukati kohtunik Hoffstetteri korraldusel
suu pruukimise eest Kolmanda Reichi kohta.
Kõige täpsemini käib ka meie protsessi kohta.
Prantsuse süüdistaja sõnad rahvusvahelises tribunalis:
"On selge, et tänapäeva põhimõtetele vastavas riigis
piirdub vastutus vahetult riigi huvides tegutsenud isikutega.
Nemad tuleb vastutusele võtta."
Veel arvamus prof Jahrreissilt.
"Õiguslikke aspekte peamiste sõjakurjategijate protsessilt.
Nende arvamuste alusel ma ei näe, kuidas süüdistaja saab
kaitse vastuargumendid süüdistusele ümber lükata.
Sooritatud tegudest hoolimata ei saa me asuda seisukohale,
et kohtualused on vastutavad inimsusevastaste tegude eest.
Mida arvad, Dan?
Arutasime kõik päev läbi. Kui asi pole ikka selge...
Kas sa ei taha neid pretsedente vaadata?
Kas see ei huvita sind üldse?
Jaa, huvitab küll.
Jutt on inimsusevastastest kuritegudest.
Seleta, mispärast kohtualused nende eest ei vastuta.
Ma just äsja seletasin. - Võib-olla...
Aga kuulsin juriidilist tühijuttu ja muud niisugust.
Kui sain esmakordselt kohtunikuks, teadsin,
et linnas on inimesi, keda ei tohi puutuda.
Teadsin, et see on nii, kui tahan kohtunikuks jääda.
Aga kuidas ma pean vaatama 6 miljoni inimese tapmisele?
Kindlasti ta... - Ma ei käsigi sul sellele teisiti vaadata!
Ma küsin, mida sa niisuguse poliitikaga saavutad?
Sa väidad, et nad ei vastuta oma tegude eest.
Püüa seda mulle seletada.
Ja püüa seda teha väga hoolikalt.
Kohtuistung on avatud.
Hoidku jumal USA-d ja seda auväärset kohut.
Käesolev kohtuprotsess algas rohkem kui 8 kuu eest.
Protokoll on üle 10000 lehekülje pikk
ja sinna on lisatud advokaadi lõppsõna.
Tavamõrvad ja -metsikused ei moodusta
praeguse kohtuasja süüdistuse põhiosa.
Pigem seisneb süüdistus teadlikus osalemises
kogu riiki hõlmavas julmas ja ebaõiglases süsteemis,
mis rikub kõiki tsiviliseeritud maailmale tuntud põhimõtteid.
Kohus kaalus kõike hoolega ja leidis küllalt tõendeid,
mis kinnitavad suuremate kahtlusteta
kohtualustele esitatud süüdistusi.
Härra Rolfe väitis oma väga oskuslikus kaitsekõnes,
et on teisigi, kes peavad jagama vastutust selle eest,
mis toimus siin Saksamaal. Selles on omajagu tõtt.
Tegelikult istub siin kohtusaalis
süüpingis tsivilisatsioon.
Aga kohus leiab, et mehed süüpingis
peavad vastutama oma tegude eest.
Mustas rüüs mehed, kes mõistsid õigust teiste üle.
Mehed, kes täitsid seadusi ja määrusi,
mille eesmärk oli inimolendite hävitamine.
Mehed, kes täidesaatva võimu esindajatena
rakendasid aktiivselt ellu neid seadusi,
mis olid isegi Saksa seaduste kohaselt seadusevastased.
Iga tsiviliseeritud ühiskonna kriminaalseaduses
kehtib üks ühine põhimõte:
Iga isik, kes kallutab teist sooritama mõrva,
iga isik, kes annab teisele roima sooritamiseks relva,
iga isik, kes on seotud kuriteoga, on süüdi.
Härra Rolfe väidab,
et kohtualune Janning on väga hea jurist
ja juhindus oma kodumaa huvidest.
Selleski on omajagu tõtt.
Kindlasti on Janning traagiline kuju.
Me usume, et ta jälestab enda tehtud kurja.
Aga tundes kaasa tema praegustele süümepiinadele,
ei tohi me unustada miljonite kannatusi ja surma,
mida põhjustas riik, kelle teenistuses ta oli.
Janningi elu ja saatus toob esile ühe vapustava tõe,
mis sellel protsessil selgus. Kui tema ja teised kohtualused
oleks alatud ja pahelised inimesed,
kui kõik Kolmanda Reichi juhid olnuks
sadistidest koletised ja maniakid,
poleks neil sündmustel olnud suuremat moraalset tähendust,
kui maavärinal või muul loodusõnnetusel.
Käesolev protsess aga näitas, et üldise kriisi olukorras
võivad tavalised, aga ka tublid ja erakordsed inimesed
lasta end ahvatleda nii suuri ja jälke kuritegusid sooritama,
mis ületavad meie kujutlusvõime piirid.
Mitte keegi siin viibinuist ei saa seda kunagi unustada.
Inimesi steriliseeriti poliitilistel põhjustel.
Sõprust ja usku võeti mõnitada.
Mõrvati lapsi...
Kui kergesti võivad niisugused asjad juhtuda.
Meiegi maal on neid, kes räägivad riigi kaitsmisest.
Või ellujäämisest...
Iga riigi elus on aegu, kui peab otsustama.
Otsustama, kui vaenlane on selle kõrist haaranud.
Siis näib, et ainus võimalus on kasutada vaenlase võtteid,
võidelda ellujäämise nimel nii nagu võimalik,
otsida mõnda muud võimalust!
Vastus sellele on aga: jääda ellu kellena?
Riik pole kivi.
See pole inimese mina pikendus.
Tähtis on, mille eest seista,
eriti kui millegi eest seista on ülimalt raske!
Olgu siinkohal kogu maailma rahvaste ees välja öeldud,
see, mille eest meie seisame, on õiglus ja tõde
ning iga üksiku inimese väärtus.
Tooge kohtu ette kohtualune Hahn.
Emil Hahn,
kohus tunnistab teid süüdi ja mõistab eluks ajaks vangi.
Täna karistate teie mind, homme kommunistid teid!
Tooge kohtu ette kohtualune Hoffstetter.
Friedrich Hoffstetter,
kohus tunnistab teid süüdi ja mõistab eluks ajaks vangi.
Tooge kohtu ette kohtualune Lampe.
Werner Lampe,
kohus tunnistab teid süüdi ja mõistab eluks ajaks vangi.
Tooge kohtu ette kohtualune Janning.
Ernst Janning, kohus tunnistab teid süüdi
ja mõistab eluks ajaks vangi.
Ta ei saa aru.
Ta lihtsalt ei saa aru. - Saab küll.
Kohtunik Ives on eriarvamusel.
Olen kohtunik Haywoodi poolt kohtunik Norrise nõusolekul
sõnastatud otsuse asjus eriarvamusel.
Kohtualused tegutsesid enda arvates kodumaa hüvanguks
ja nende tegude üle ei saa otsustada üksnes kohtusaalis.
Seda saab teha üksnes objektiivselt,
tulevate aastate ajaloolises perspektiivis.
Kuhu panna need raamatud? - Paneme kohvrisse.
Tõin teile midagi lennukis süüa.
Ei-ei! Nii ei jää mul enam ruumi muudele asjadele.
Aga see on ju struudel! - Tänan! Tänan kõige eest!
Viin selle autosse. Piletid, pass ja muu on korras.
Mõned asjad ajame korda lennujaamas. - Palju tänu.
Kohal tuleb olla hiljemalt kell kolm.
Palun tervitage... Kuidas ta nimi oligi? - Scheffler, Elsa.
Selle jäätegi mulle võlgu. - Mida see tähendab?
Ameeriklased pole siin täna eriti populaarsed...
Tere õhtust, teie kõrgeausus. - Tere õhtust.
Tulin oma kliendi Ernst Janningi palvel.
Ta soovib teid näha.
Hakkan just lennujaama minema.
Ta ütleb, et see on talle väga tähtis.
Kas teate kohtuotsust I. G. Farbeni asjas?
Enamik mõisteti õigeks. Teised said kerged karistused.
Otsus kuulutati välja täna. - Ei, pole kuulnud.
Tahan teiega kihla vedada. - Ma ei sõlmi kihlvedusid.
Härrasmeeste kihlveo.
Mehed, kelle te eluks ajaks vangi mõistsite
on viie aasta pärast vabad.
Mul oli võimalus imetleda teie tööd kohtus mitu kuud.
Kasutate iseäranis osavalt loogilisi mõttekäike.
Seega: teie arvamus võib täide minna.
Silmas pidades praegust aega on see loogiline.
Aga loogiline ei tarvitse olla õige.
Ja mitte miski siin jumala ilmas ei pööra seda õigeks.
Teile on külaline.
Härra Janning... - Kohtunik Haywood.
Palun võtke istet. - Tänan.
Soovisite mind näha? - Jah.
Tahan teile midagi anda.
See on minu kohtuasjade loetelu. Mida ma mäletan.
Tahan anda selle kellelegi, keda ma usaldan,
keda ma usutavasti protsessi jooksul tundma õppisin.
Tänan.
Hoian seda hästi.
Ma tean, missugust survet teile avaldati.
Teid hakatakse palju kritiseerima.
Teie otsus pole populaarne.
Aga kui see teile midagi tähendab,
siis teadke, et vähemalt üks teie poolt süüdimõistetu
peab teist väga lugu.
Kui maailmas leidub midagi õiget,
siis teie kohtuotsus on üks niisugune asi.
Tänan.
See, mis te kohtus ütlesite, seda oli vaja välja öelda.
Kohtunik Haywood...
Põhjus, miks ma palusin teid siia tulla...
Kõik need inimesed...
need miljonid inimesed...
Ma ei osanud arvata, et see lõpeb nii. Peate mind uskuma!
Te peate uskuma!!
Härra Janning,
nüüd mõistsite esimest korda surma inimese,
kellest teate, et ta on süütu.
NÜRNBERGI PROTSESSID LÕPPESID 14. JUULIL 1949.
99 KOHTUALUST MÕISTETI VANGI.
MITTE KEEGI NEIST EI KANNA ENAM KARISTUST.